Asko Lehtonen jakaa kolumnissaan ensimmäiset arkijournalismipalkinnot. ”Aluskasvillisuuden seassa ja pohjamudassa tehdään myös paljon työtä, joka jää vaille huomiota”, hän kirjoittaa.
Tervetuloa arkijournalismipalkintojen jakotilaisuuteen! Uusi palkinto ei kilpaile alan muiden huomionosoitusten kanssa. On hyvä, että hyviä journalisteja ja suorituksia nostetaan esille. Näin suurelle yleisölle näytetään, kuinka tärkeästä asiasta journalismissa on kyse ja kuinka vakavasti sen tekemiseen suhtaudutaan.
Aluskasvillisuuden seassa ja pohjamudassa tehdään myös paljon työtä, joka jää vaille huomiota.
Arkijournalismipalkinnon kategoriat perustuvat omiin suorituksiini. Laatukriteereitä laadittaessa on käytetty myös kokeneen kollegan viisautta: joskus vain on pakko.
Isoisän olkihattu -kolumni. Sarjan nimi viittaa Tapio Rautavaaran tunnetuksi tekemään iskelmään, jossa muistellaan suvun historiassa merkittävää osaa näytellyttä kesäpäähinettä. Toimittaja törmää komeroa siivotessaan tai autotallia järjestellessään kadottaneeksi luulemaansa esineeseen ja lomalta palattuaan kirjoittaa tapahtuneesta kolumnin. Kantava ajatus on, että taitavan kirjoittajan käsissä mikään aihe ei ole liian pieni. Kyllä joskus valitettavasti on.
Kesäjuhlareportaasi. Kalmankulman kesätapahtumassa kohtaavat ikääntyvä ja vähentyvä kantaväestö ja vapaa-ajan asukkaat. Jälkimmäiset ihmettelevät, miksi asiat ovat kääntynet huonompaan suuntaan sen jälkeen, kun he ovat muuttaneet pois – ymmärtämättä, että juuri siksi. Juttua voi kierrättää viikonlopusta ja kesästä toiseen vaihtamalla kylän nimen. Riukuaitatalkoot ja muurinpohjalettu mainittu.
Vuoden juttu. Jonkin hiljaisen uutispäivän aamuna kokenut ja väsynyt toimittaja antaa uutispäällikölle hataran lupauksen tarttua aiheeseen, joka ei isommin kiinnosta: ”Alan selvittää, katsotaan, mitä löytyy.” Kiireellisempiä ja kiinnostavampia asioita alkaa kaatua päälle, ja vuoden päästä pomon kanssa voidaan yhdessä todeta, että aihe on vanhentunut.
Sote-juttu. Maakuntahallinnon tuottajarekisteriin hyväksymän sosiaali- ja terveyskeskuksen keinonahkasohvalla asiakas lukee kolme vuotta vanhaa lehteä, jossa palvelurakenteesta kerrottiin samat asiat kuin nyt. Osallistua voi muillakin toistuvilla julkishallintouutisilla, joissa hallinto on päätösten vaikutuksia tärkeämpää.
The pääkirjoitus. Toisaalta voidaan kysyä, kannattaako pääkirjoituksia palkita, koska niiden yhteydessä ei yleensä julkaista kirjoittajan nimeä, mikä johtuu muun muassa siitä, että aihetta on voitu pohtia ja mielipidettä muokata kollektiivisesti kirjoittajaringissä. Toisaalta pääkirjoitus on selvästi muusta aineistosta erottuva kirjoitelma, joka mahdollistaa asioiden neutraalin tarkastelun. Loppujen lopuksi on ehkä sama, palkitaanko vai ei, kunhan kaikkia kohdellaan tasapuolisesti.
Oikaisu. Klikkausjournalismia ajalta ennen atk:ta. Taitavasti laadittu oikaisu herättää kiinnostuksen juttuun, jota lukija ei ollut aikaisemmin huomannut lainkaan. Samalla se muistuttaa journalisteille ja journalismin kuluttajille, että tällä alalla virheet tehdään julkisesti. Erityismaininta, jos syyn virheen syntymiseen saa siirrettyä uskottavasti toimituksen ulkopuolelle.
![Kansikuva](https://journalisti.fi/wp-content/uploads/2024/08/kansi-6-2024-826x1024.jpg)
Uusimmassa lehdessä
- Myyntitykki ja toimittaja — Matti Pulkkisen monet roolit kummastuttavat Pirkanmaalla
- Kesän Yle-keskustelut latistivat työntekijöiden tunnelmat – ”On ikävää, jos Yleä mustamaalataan tarkoituksella”
- Yle-keskustelussa puhutaan vääristä asioista
- Susanna Landor vill ge ÅU en tydligare journalistisk styrning
- Tienaako nainen miestä huonommin, koska ei kehtaa pyytää isompaa palkkiota? Tutkija pitää selitystä liian helppona.